NE ZAVARAVAJ SE
VOLIM TE V.
Ima li koga kod kuće?
Samo mi, miševi.
Postoji li nešto što bismo mogli popiti i smanjiti se na 5 centimetara?
- Onda bismo se mogli tu useliti. - Muči me ova ovdje fenetraža.
- Što? - Ovi prozori.
Vidiš li ove prozore na zapadnom zidu? To još nije kako treba.
Vincente, meni je najljepša koju sam ikada vidjela.
Dođi ovamo.
- Tko? Ja? - Da, ti.
Kako si ono rekao da se zoveš?
Stvarno te volim.
Idemo, idemo, idemo!
Neću da mi sada pobjegne. Molim te, nemoj mi sada pobjeći!
Građevinar mi je rekao da njemu odgovara sutra ujutro.
Napokon bismo mogli započeti. Hoćeš li ti moći izaći na par sati?
Što je sutra? Srijeda, zar ne?
- Da. Da, mogli bismo. - Odlično.
Otići ću popodne po auto kako bismo mogli rano početi.
- Što je? - Zašto to radiš?
- Kako to misliš? - Zašto ga ostavljaš kod nje?
- Jer mi u gradu nije potreban. - Zašto ga ne ostaviš kod mene?
Jer je tamo tvoj auto.
Tako je zgodnije. Tamo ima garaža. Molim te, prestani mi ovo raditi.
Ti više nisi s njom, ali zato tvoj auto jest?!
Što još imaš tamo? Četkicu za zube? Papuče?
Kćer.
Taksi!
Pričekajte jedan trenutak.
Nije u redu što ona ne zna hoćeš li se ti vratiti ili ne.
Neću se vratiti. Zašto mi ovo radiš?
Željela bih znati gdje ti živiš.
Ja živim s tobom.
Volim te.
Toliko si tih mostova sagradio, mogao bi kojeg i srušiti.
Normane, svidjeli su mi se bočni nacrti. Jako su mi se svidjeli. Jako!
Dvoumiš se?
- Nisam još zadovoljan sa stupovima. - Ovo on opet počinje?
Neal, dođi ovamo. Pogledaj ovo. Na što te ovo podsjeća?
- Na radijator mog djeda. - To samo ptica može vidjeti.
- Ja vidim. - Sally, reci mu.
- Fantastično izgleda. Nemoj brinuti. - Dobro ste vi uigrani!
Vincente, zgrada je briljantna. Frank Lloyd Wright se negdje živ izjeda.
Potpiši mi ove specifikacije za Tenly jer su oni tamo već počeli šiziti.
Prekrasna je.
- Ne moraš to reći. - Znam.
Zgrada "Antonio" je posve zgotovljena. Vodovod i struja su završeni 1 0-ga.
"Architectural Digest" bi želio obaviti fotografiranje u tjednu od 1 5-og.
Ti ćeš otići dan ranije. Gerry Fairchild želi večerati s tobom.
Onaj stari? Kako si to izvela?
Rekla sam tati da ga nazove. Njih dvojica su išli zajedno u školu.
Ti...
- Ti si stvarno čudo. - Kako to misliš?
Ponašaš se isto kao i prije... kao da se ništa nije promijenilo.
Ja samo štitim svoj ulog. Možeš li skupiti Meaghan nakon baleta?
- Danas? - Da. Ja idem na dobrotvornu večeru.
- Idući tjedan ja mogu tebe zamijeniti. - U redu, mogu poći.
Ionako danas moram otići po auto. Zamolit ću Neala da me prebaci.
- OK. - Sutra nemamo ništa, zar ne?
- Ne. Ideš nekamo? - Ne... moram samo nešto vidjeti.
- Popodne imamo ono u muzeju. - Znam. Doći ću najkasnije u 1 5 sati.
- Dobro. - Hej! To ti je lijepo.
Džemper. Ta ti boja dobro pristaje. Sviđa mi se.
Nemoj to raditi.
Hej, curo. Oni te već čekaju, kao i obično. Ne zaboravi nazvati mamu.
Poslovne teme. Okoliš. Astrologija. Sve OK?
- Samo malo. Gdje je Olivia? - Tko je Olivia?
- Idući put koristi parkiralište. - Kasniš.
Oprosti.
- Mogla si to poslati faksom. - Ja volim putovati.
- Koliko ima riječi? - 750.
"Žene koje zahtijevaju jednakost odriču se svoje superiornosti."
- Norman Mailer će ti zaprijetiti smrću. - Zar to ne bi bilo sjajno?
- Jedino mi ovaj epilog baš nije jasan. - Kakav epilog?
VOLIM TE V.
- Sad barem znam zašto si me odbila. - Charlie, ti me ne bi mogao izdržati.
- Iskušaj me. - Zvučiš poput oglasa za seksi telefon.
Što znači ono "V"?
- Kad Meaghan ima proljetne praznike? - Prva 2 tjedna u travnju.
Namjeravate li odmah otići na otok?
Mislim da ja neću moći doći jer ću tada raditi na jednom projektu.
Jesi li o tome razgovarao s Meaghan?
- Bit ću malo s njom prije nego odete. - E, to će joj stvarno puno pomoći.
Imamo problema na gradilištu Tenly.
- Bez parkirališta, nema ni zakupa! - Zašto ste vi uopće mene angažirali?
- Svidjeo nam se vaš nacrt. - Onda ga se pridržavajte! Koja ludost!
Ja bez parkirališta ne mogu potpisati zakup.
- Kakva su ovo sranja? - Ovo je sitnica. Eastmane, saslušaj.
- Pročitajte svoj ugovor! - Što?
Naš odvjetnik tvrdi kako mi imamo pravo...
- Jebem ja i tebe i ugovor! - Polako! Znamo se i mi grubo igrati.
Je li to prijetnja? Je li on ovo meni prijeti?
- Ne, nije... - Nosite se vi svi dovraga!
Možete dovesti sve svoje mafijaške odvjetnike, nije me briga!
Gdje ovdje ima telefon?
Dobit ćete parkiralište samo mi dajte dan vremena.
On je lud!
Jako lijepo. Jako diplomatski.
Ma daj, Neal. Njima to sranje nije ni potrebno. Oni samo vole pametovati.
- Oni su naši klijenti. - Veliki vizionari.
Svatko mora za nekoga raditi. Čak je i Michelangelo morao ugoditi Papi.
Papa nije zahtijevao parkiralište.
Nisu oni tako loši. Oni samo traže par izmjena.
Zašto se iskaljuješ na njima?
Što? Neal, kako se ja to iskaljujem?
Neal, reci mi. Imaš li mi nešto za reći? lmaš li neki problem?
- Ne, ali zato ti imaš. - A to je?
Što?
Ti imaš stan u gradu, kćer u kući,
Sally u uredu, ljubavnicu negdje drugdje...
Njezino ime je Olivia.
To je loš nacrt. Sve bi trebalo biti pod jednim krovom.
Prvo pravilo arhitekture.
Uvijek mi se sviđala ova kuća.
Savršena kuća za savršen par.
Nije sve bilo tako savršeno. Vidimo se sutra.
A ovo što sad imaš jest? lmao si obitelj.
Mi nismo bili obitelj.
Mi smo bili korporacija s djetetom.
Kad su nama sinovi otišli na koledž,
Claire i ja smo namjeravali obići svijet, vidjeti sve poznate muzeje.
Prado, Pariz, Firencu... čak i lndiju.
Piera della Francescu u maloj crkvici u Arezzu.
Jedno od najljepših djela na cijelome svijetu.
Htio sam joj to pokazati.
Stalno smo govorili: "Iduće godine".
Tempus fugit, prijatelju. Što god misliš učiniti, to i učini!
Halo?
Edwina?
Halo?
Meaghan?
Halo? lma li koga?
Halo?
Vincente, možeš li mi dodati ogrtač, molim te?
Hvala.
Mislim da će Predock dobiti onaj posao u Santa Feu.
Predock? On je dobar. Dobro će odraditi posao.
Ne tako dobro kao ti.
Ima dovoljno posla za sve.
Nemoj zaboraviti da sutra navečer idemo onamo.
Što? Oh, da, sranje. Ona formalnost.
- Ne želim ići. - Moraš. Mama i tata će biti tamo.
- Ti znaš da si prekrasna? - Hoćeš reći "još uvijek"?
- Hoću reći da si prekrasna. - I ti si isto.
Zašto se ne obriješ?
- Stvarno? - Stvarno.
- Jesi li provjerila Meaghan? - Jesam. Spava.
- Nemoj, nemoj, nemoj. - Ma daj.
- Dušo... ovo je sigurno... - Zato i imamo telefonsku sekretaricu.
Dušo, ovo je sigurno Russell.
Ostavit će poruku. Ostavit će lijepu, dugu poruku. Nemoj, nemoj, nemoj.
Ma daj, dušo.
Sally Eastman.
Russell!
Ne, nešto smo razgovarali.
Razgovarali smo o tome kako smo se lijepo proveli na večeri s tobom.
Šališ se! Žele graditi kuću.
- G. Eastman? Nešto nije u redu? - Edwina. Ne.
- Gdje je Meaghan? - Na baletu. Zar vi ne idete po nju?
Oh, Bože, tako je!
Lijepo se izdignite.
Podignite se.
Pratite glazbu.
Ispružite ruku.
Idemo sad. Dobro ispružite ruku.
Ono je moj tata!
I lijepo je polako privucite tijelu.
I tako mi izađemo na pozornicu pred tog redatelja.
On sjedi i gleda nas. Odabrat će jednu curu za solo-točku.
Jednu? Za pravu operu?
Za "Kavalira s ružom" ili "Čarobnu frulu".
Gđa Krask mi je dala naslutiti da bi to mogla biti ili ja ili Chrissy Taylor.
Ne mogu vjerovati! Pa to je nevjerojatno.
Dušo, tako se ponosim tobom.
- A sad pojedi taj sendvič. - U redu je, nisam gladna.
- Hajde. - Imala sam obilan ručak.
Obilan ručak? Što si to pojela?
Jabuku.
- Znaš što je rekao dr. Lemert? - Ja sam balerina. Moram se paziti.
Ne budeš li se pazila postat ćeš "padavica", a ne plesačica.
- Morat ću te ja odnositi s pozornice. - Nije istina!
Richard kaže da imam dobre izglede da budem primljena u baletnu trupu.
- Tko je Richard? - Richard Quarry. Mamin prijatelj.
- On donosi jako puno novca za operu. - Stvarno?
Je li on dobar?
OK je, ali... on za doručak radi palačinke u obliku životinja.
Mislim... pa to je strašno.
Za doručak?
Opa.
Doručak?
- To mi zvuči prilično ozbiljno. - Ne znam. Ali...
Ona sad govori o tome kako ga za Uskrs namjerava pozvati na otok.
Onda, kako napreduje kuća?
- Koja to? - Tvoja i Olivijina.
- Ah, ta kuća. Uskoro će krenuti. - A moja soba?
- I ti ćeš imati sobu u toj kući? - Nadam se.
Imat ćeš velike prozore. Pogledaš li kroz njih, vidjet ćeš ocean.
Imat ćeš dupine, kitove i sve što sam ti pričao. Tako si lijepa! Hajde, idemo.
OK.
- Tata? - Da?
- Hoćeš li ti doći za Uskrs na otok? - Upadaj, razgovarat ćemo o tome.
Dušo! Dušo!
Mi ovdje imamo punoglavce, žabe, ribe...
Kamenice! Pogledaj ovo!
Mogli bi ispod prozora sobe posaditi cvijeće. Ruže! Ne! Kamelije!
Ne! Divlje cvijeće. Posadit ćemo svuda divlje cvijeće!
A tek ljetne noći... Oh, Bože!
Hej! Ovdje smo!
- Hej. - Zdravo.
- Kako vam se sviđa pogled? - Sjajno. Kad možete početi?
- Mogao bih već u ponedjeljak. - Ne znam. Sada često pada kiša.
Ne bih želio kišom natopiti temelje i imati oštećenja i prije same gradnje.
- Što ti misliš? - Da, to je vjerojatno najpametnije.
- Dobro, idem ja. - Bit ćemo u kontaktu.
- Hvala što ste došli. - Drago mi vas je bilo upoznati.
Pappas je dobar čovjek. Jedan od najboljih.
Ti ne želiš ovu kuću.
Zašto to kažeš?
- Ne žuri ti se. - Ovo baš i nije lako kao što ti misliš.
Ovdje je jako vjetrovito, sada padaju velike kiše, a i teren baš nije lagan.
Gradiš zgrade i muzeje, a u čemu je problem s malom kućom?
To što u toj maloj kući ja namjeravam i živjeti.
Dođi ovamo.
Želim da sve bude stvarno kako treba.
- Pred nama je cijeli život. - Rekao si da ćemo početi do Uskrsa.
To se sad svejedno neće ostvariti.
Morat ću otići na otok.
Meaghan me zamolila.
Ovo je za nju vrlo teško razdoblje i potreban joj je otac.
Htio si me vidjeti?
Da. Želio bih za Uskrs doći na otok, ako je to u redu.
- Što se dogodilo? - Razmislio sam i želio bih biti tamo.
Osim... ako se to, naravno, ne kosi s nečim.
- Na što misliš? - Na tvoje planove.
- Ne, sjajno. Meaghan će se oduševiti. - Odlično.
Dakle, Richard, ha?
- Tko? - Richard!
Palačinke u obliku životinja. Ma znaš, Richard.
- On je obiteljski prijatelj. - Je li ih ona pojede?
- Obično ne. - Odlično. Drago mi je to čuti.
Jesmo li završili s ispitivanjem?
Oprosti, stvarno mi je žao, OK?
Ona se izbrbljala, a ja to nisam baš najbolje podnio. Pogodilo me.
Trebala sam ti ja reći.
Oprosti.
Što?
Znaš li što me je Neal pitao... onako iz vedra neba?
Pitao me što se to dogodilo s nama. Nisam se mogao sjetiti.
- Ti si se zaljubio u drugu ženu. - Prije toga.
Slušaj... mi ne moramo zajedno provesti ovaj Uskrs.
Ne, sve je u redu. A i onaj prozorski kapak još uvijek lupa kada puše.
- Da, soba za goste. Moram to srediti. - I bolje ti je, jer ćeš tamo ti spavati.
- Bole te sinusi? - Da.
- Grozno izgledaš. - Hvala.
Vjerojatno imaš temperaturu.
Sally, u redu sam.
Trebao bi malo odspavati.
Još imaš onu hotelsku sobu?
Gdje je ono bila?
U... ulici Denman.
Je li lijepa?
- Obična hotelska soba. - Hotelske sobe znaju biti lijepe.
Bez prošlosti. Bez budućnosti.
Bez ikakve osobnosti.
Što sve cura ovdje mora učiniti kako bi zavrijedila malo akcije?
Oh! Odakle je ovo sad došlo?
To uopće ne nalikuje meni, zar ne?
Trebaš li večeras prijevoz do muzeja?
Ne, hvala. Imam prijevoz.
- Gospodin Palačinka? - Da.
- Nosi li pregaču? - Nekada si bio duhovitiji.
- Unajmit ću pisca. - Mislim da ovo nije pametno.
Mi nećemo moći ovako svaki dan dolaziti u isti ured i...
Imaš pravo. Otpuštena si.
To je već bolje.
A sad je na mene red!
Reći ću vam istinu.
Kada se ona prvi put pojavila s njim, ja baš i nisam bio impresioniran.
Daleko od toga. Student arhitekture? Bože, pomozi.
Ali ona je radila na njemu i polako ga dovela u red.
Sretan sam ustvrditi kako naša kćer nije nikada bolje izgledala!
Prekrasno izgleda.
Jedino što ja sad želim znati je gdje su moja unučad?
- Tata. - Imali ste čitavu godinu. Na posao!
Ja sam iscrpljen.
Smirite se. Ovo nije prodika.
Mi se vama ponosimo. I volimo vas.
Dugo nam poživjeli!
Volim te, tata.
Prosvjednici u Teheranu vikali su: "Dolje Amerika" i "Smrt Carteru".
Postupci iranskog vodstva i radikala potpuno su neopravdani.
Što to radiš? Trebao bi se družiti s ljudima.
- Mislim da sam se dosta družio. - Više nije ni važno. Sve si ih oduševio.
- Pričaj. Slušam te. - Naravno, ti si predivan.
- A znaš biti i nevjerojatno šarmantan. - Da, svakako.
Osim toga, strašno si duhovit.
- Iznimno nadaren. - Da.
- Nisam čuo "seksualno neodoljiv". - Moja baka je to rekla.
Slušaj sad ovo: Raynorsi žele da im ti projektiraš novu vikendicu.
- Stvarno? - Zar to nije divno?
Da, sjajno je.
A i Randall Otis želi preurediti svoje urede.
Bože, pa to je divno.
A mislim i da ćemo... nisam sigurna, ali mislim...
Mislim da ćemo ručati s Brianom Kennedyem.
- Tko je on? - Sa sveučilišta.
- On je glavni u građevnom odboru! - Ti si genij.
Sjajno.
- Nemoj. Prestani. Ne. - Da.
Vincente. Dušo.
Ma daj. Dolje ima ljudi.
Onda otiđi i zaključaj ona vrata.
On je rekao kako želi unuke! Moraš slušati svoga oca.
Vincente... Bože! Nije mislio baš na večeras.
Bit ćeš tih, OK?
Ozbiljno. Pa moji su roditelji dolje.
U redu. Ja ću, ja ću.
Ne diraj me s rukama po haljini.
Hajde.
Poljubi me. Poljubi me.
To je dobro. Hajde, požuri.
Hajde.
OK, to je dobro. OK.
To je dobro. Sve je OK.
OK. OK.
- Moja baka je dolje. - Ostani tu, ostani tu.
OK. U redu je, požuri.
Pogledaj, sva sam zgužvana.
Dođi brzo dolje, OK? Oni te čekaju.
Ti si stvarno zgodan tip.
Hoću reći, za jednog starca.
Možda ovo s kućom i nije pametno. Možda je to još prerano za tebe.
Za nas. Možda je sve ipak malo presloženo.
Ozbiljno. I to je OK.
Da, to jest OK.
- Kada ćeš doći doma? - Oko ponoći.
- Tako kasno? - Da, imam ono u muzeju.
- Što to? - Primanje.
- U tvom muzeju? - Da, rekao sam ti to.
Ne sjećam se.
Najobičnija glupost za donatore. Vode me okolo kao dresiranog tuljana.
- Želiš da idem s tobom? - Ne.
Odjurit ću tamo, pojaviti se i nestati.
Vratit ću se prije ponoći.
Volim te.
Ti stvarno želiš kuću?
Da.
Što je mjesec dana? Jedan jedini mjesec?
Pred nama su godine.
120 tamo sa strane. 130, 130 sad. Imamo 130.
1 40. 1 40? lmamo i 1 40, hvala.
A 1 50? Trenutačno otraga imamo 1 40.
Nudi li tko 1 50? 1 50, hvala. 1 60 možda?
1 60? Hvala, gospođo. 1 70?
1 60 ili 1 70? Prelazi li tko na 70? lmamo li 1 70?
Imamo 1 70. A 1 80? 1 70 otraga. 1 80?
1 80? ldemo sa 1 80. Ne stojite dobro, gospođo. 1 80? Da.
1 80. Vraćate se u igru, hvala. Imamo li 1 90? Nudi li tko 1 90?
Prodano za 1 80 dolara. Prvi, drugi, treći i posljednji...
- 200. - 200$ ovdje sa strane. Novi ponuđač.
Na 225 smo.
Ona se iznova vraća. Trenutačno smo na 225.
Ovo je vrijedno te cijene. 50? Da. 75? Na 250 smo. 75 možda?
Za 250 dolara. Prvi, drugi, treći... Imamo i 300. Hvala.
- 500. - 500!
Prodano za 500$ gospodinu sa strane.
- Plaćate gotovinom ili karticom? - Karticom.
Oprostite, žao mi je. Ovo je tako neobičan sat da nisam mogao odoljeti.
- Ja sam vas navlačila na veću cijenu. - Navlačili ste veću cijenu?
- Zar vi radite za dražbovatelja? - Da.
- Je li ikad zaglavite? - Nikad.
A što da ja nisam ušao?
Onaj sa šeširom bi sigurno išao do 350.
Mislim da je on ispao već kod 1 70.
Oh. Pa...
- Gospodine? - Da.
Da budemo precizniji, ovo je sat Congreve.
Engleske je proizvodnje. Dosta rijetka stvarčica. Ne viđa se tako često.
Broj telefona.
Ne pokazuje baš najpreciznije vrijeme, ali je zato prekrasna stvar.
Izvolite. Ovo je vaše, a ovo je moje.
Samo tren. Imate li vi kuću ovdje na otoku?
- Ne. - Nisam ni mislio.
- Zašto? - Pa... izgledate pošteni.
Nastojim biti. Kako ste ono rekli da se zovete?
Eastman, Vincent.
E pa, zbogom g. Eastman. Uživajte u svom satu.
Pođite za mnom, gospođo.
- Hvala. - Nema na čemu.
Znam da gnjavim, ali, jesmo li se mi već upoznali?
- Ne. - Tako mi djelujete poznato.
- Mislila sam da sam držala distancu. - Jeste, jeste.
Ali vi znate moje ime pa sam pomislio da bih i ja barem mogao doznati vaše.
Olivia Marshak.
Olivia Marshak. Jeste li vi novinarka? Časopis "Step"? Stvarno?
Ne mogu vjerovati! Pa ovo je sjajno! Na vrhu kolumne je vaša slika?
Tako mi je drago. Ja imam odlično vizualno pamćenje.
- Želite možda sjesti? - Ne, u redu je.
Stvarno sjajno. Časopis redovito stiže u ured. Mlađe osoblje ga obožava.
Mladi naraštaji? Bog ih blagoslovio.
Želite li možda naručiti kakvo piće?
- Ne još. - Dobro. Navratit ću ja kasnije.
Sjećam se jedne vaše sjajne kolumne koju je redom pročitao cijeli ured.
O tome kako vas uvijek pozivaju na one glupe večere kao neudatu ženu.
I kako vi to uvijek odbijate govoreći da ćete radije biti sami.
Kako je ono bio naslov?
"Pakao su drugi ljudi."
Izvrsno.
Je li to istina?
Da biste radije bili sami?
Ovisi.
- Je li vam žao što sam ja sjeo? - Još ne.
A vama?
Mi smo otuđiili njihovu zemlju, opustošili njihovu kulturu...
Zauzvrat, ponudili smo im socijalnu pomoć.
Naš ciljje bio napraviti zgradu koja će slaviti,
ali isto tako i nas i njih, iznova podsjetiti na veličinu te kulture.
Kad sam počeo razmišljati o ovom projektu,
a svaki projekt ima neki svoj zasebni pristup,
ja sam se doista želio sroditi s ljudima koji su ovdje živjeli. Barem pokušati.
Osjetiti njihov odnos s prirodom. Taj nevjerojatni osjećaj božanstva
koji su oni osjećali prema svemu što ih okružuje. Priroda kao božanska crkva.
Reći ću vam jednu tajnu, ako obećate da je nećete nikome reći.
Mislim da ovdje ima još nečega, osim betona, kamena i čelika,
što ovu zgradu drži na okupu.
U svakom slučaju, tu je. Završena je. Mi smo jako ponosni.
Slobodno prošetajte i uživajte. Vi ste ovo i platili.
Ali nemojte ništa dirati!
- Prekrasna je. - Jako artikulirano.
- Vincente, ovo je savršeno! - Hvala.
- Jako lijepo od vas. Hvala. - Drago mi vas je vidjeti.
Još uvijek ću radije nešto nacrtati nego objasniti.
Na kojem je to ono satu bilo? Disertacija je trebala biti gotova...
Europska povijest. Ti si namjeravao nacrtati cijelu Francusku revoluciju.
- Ja i Delacroix! - Izvrstan rad, Vincente.
Hvala.
- Kako se ono zvao profesor? - Leudtke. Hans Leudtke.
Imao je užasnu periku koja mu je stalno padala preko očiju.
- Palio se na tebe! - Nije istina.
- Prekrasna večer. - Hvala. Sjećaš se Reginalda?
- Reginalde, hvala. - Vidimo se u srijedu.
Svi su to znali. Tip je bio skroz poludio.
Pogotovo kad je čuo za naše vjenčanje. Mi smo mu izvukli sag ispod nogu.
Ma daj, nećeš valjda sad otići.
Vrlo brzo. Ne mogu ovo više dugo izdržati.
Netko će već razgovarati s tobom.
Moraš vidjeti Archera prije nego odeš.
Ma daj. Molim te? Za mene?
- Čestitam. Divno zdanje. - Hvala.
Baš sam vas namjeravao zvati radi nove sveučilišne dvorane.
- Mislim da bi vi bili idealni za to. - Ne vjerujem da smo se upoznali.
Richard Quarry.
- Gospodin Palačinka... - Molim?
Ti mojoj kćeri praviš palačinke.
Oh... da.
Pretpostavljam da je tako.
Ona je prekrasna curica.
Što ti znaš o mojoj kćeri?
- Kako si ti došla ovdje? - Doletjela sam. Tu je blizu aerodrom.
Tako se možemo zajedno vratiti doma.
- Što je bilo? Ne sviđa im se? - Sviđa.
- Prekrasan je! - Da, jest. Idemo uzeti piće.
- Izvolite, gospođo? - Crno vino.
- Vi, gospodine? - Ništa.
Sodu.
Hvala.
Što je tebi?
Sally je ovdje. I Meaghan također.
To je baš fino. Možda bismo mogli svi zajedno otići na pizzu.
- Pijana si. - Za to su krive bočice na aerodromu.
Je li ti to mene pokušavaš sakriti? Jer ako to namjeravaš, neće ti uspjeti.
- Da si mi bar rekla. Ovo je važno... - Znam! Važno primanje za donatore.
Meaghan je donatorica? Tako mlada, a tako uspješna.
- Idemo. - Kamo?
- Idemo doma. - Neću! Želim upoznati donatore.
- Prestani. - Imam bolju ideju.
Ima li ovdje onaj neki mali direktorski ured?
Gore je. Zašto?
Možemo otići tamo, zaključati vrata i na brzaka se poševiti na sagu.
Za Boga miloga, odrasti!
OK. Neću ni pisnuti. Baš kao i Sally.
Idi k vragu.
- Čim shvatim kako se uklapam u ovo. - Onda dođi ovamo.
Želiš znati kako se uklapaš? Ne uklapaš se! Ti se ne uklapaš u ovo.
Ja radim sa Sally. Mi smo uradili ovaj projekt i jako smo ponosni na njega.
Ovdje nije riječ o tebi, već o muzeju. Ne vrti se čitav svijet oko tebe!
Zdravo.
Ja sam Sally Eastman.
Sally, ovo je Olivia Marshak.
- Kako ste? - Dobro.
Čitam vašu kolumnu.
Jako je dobra. Jako je maštovita.
- Hvala. - Prepoznala sam vas po slici.
- I vi? - Molim?
- To mi je slika iz putovnice. - Stvarno?
Sviđa mi se.
Kažu: "Ako nalikuješ slici iz putovnice, nisi uopće zdrav da bi putovao."
- Zdravo, Meaghan. - Zdravo.
Eto, drago mi je što smo se upoznale. Napokon.
Također.
Dođi.
U redu si?
- Da. - A ti?
Vjerujem da je to ono što nazivaju "prednost domaćeg terena".
Vincente, žao mi je.
Napila sam se i onda sam malo poludjela.
Možda sam i slutila da bi one mogle doći i htjela sam vidjeti s čime se borim.
Razumiješ li to?
Ona mi se sviđa.
Ali ja tebi ne mogu dati ono što si ti imao s njima.
Ljeta na jahti s Meaghan. 1 6 godina.
Svu tu prošlost. Mi nemamo našu prošlost. Mi je jedino možemo stvoriti.
Vincente, ja te mogu učiniti tako sretnim, samo ako ti...
Zaklela sam se da ovo neću raditi.
Slušaj... sve će biti u redu. Upalit ćemo vatru.
- Hajde. - Moram se vratiti u muzej.
- Večeras? - Da. Ujutro tamo imam sastanak.
Znaš što?
Mislim da si ti večeras u ovome uživao.
Ja i Sally, a ti u sredini.
Namjeravaš li izaći?
Da... namjeravam.
Pazi glavu.
Skini jaknu, ja ću ti dati ručnik.
Izvoli.
Divna je. Baš je divna.
- Stvarno je divna, zar ne? - Jest, ovo je lijepa jahta.
Složila bih se s tim.
Ovo je "Swan 44", koju su dizajnirali Sparkman i Stephens.
Ima joj nekih 20 godina. Paluba i interijer su od tikovine.
Dosta se teško pronalazi. Vidim da si veliki ljubitelj jahti.
Moj ujak je znao reći: "Brod je zatvor s dodatnom opcijom utapanja."
Sviđa mi se.
Super!
Ti si oženjen.
- Tako je očito, ha? - Poput neonske reklame.
- A ti? - Više nisam.
E pa, na zdravlje.
Koliko si već dugo u braku?
U listopadu će se napuniti 1 6 godina.
- Djece? - 1 3.
- Imaš trinaestero djece? - Ne...
Ne, imam...
Imam curicu kojoj je 1 3. Zove se Meaghan.
Znači, želiš me odvesti u krevet, to je to?
Zašto jednostavno ne bi rekla što ti je na pameti, tako da i ja čujem?
A zašto ne bi ti?
- Zašto ne bismo razmijenili priče? - Mislim da sam ja tvoju već čula.
Oprosti, ja nisam baš najbolji u ovome.
Dobro ti ide. Što se dogodilo s tvojim brakom?
Sreli smo se u Firenci.
Ja sam bio na stipendiji.
Vjenčali smo se, dobili Meaghan, osnovali tvrtku.
I od tada radimo zajedno.
- To je sve? - Ono najbitnije, da.
Mora da sam nešto propustila.
I ja, također.
Hoćemo li ići?
Ne.
Ja ću popiti još jedno.
"DEVEDESET DEVETKA" 200 METARA NAPRIJED
Sranje!
Bog, momci. Hvala, vidimo se.
Izvoli.
Hvala.
Onda, što ćete?
Viski, čašu vode sa strane
i jednu šalicu kave, molim.
- Još uvijek pada kiša? - Da.
Ne znam zašto mi svi jednostavno ne odemo u Arizonu.
Kažu da su kišna podneblja dobra za ten.
Nije koža ono što mene brine.
Već moj zdrav razum.
Kolikoje dugo poznaješ?
Neka dva mjeseca.
- Upoznali smo se u kolovozu. - Poznajem li je?
Njezino ime je Olivia Marshak.
Marshak? Marshak.
Novinarka je.
Ti si sigurno morala nešto naslutiti.
Mislila sam da radiš do kasno.
Voliš li je? Oprosti, ali zar to nije uobičajeno pitanje?
Ja pitam: "Voliš li je?", a ti ćeš: "Zbunjen sam. Treba mi vremena."
- A onda ja odgovaram... - Slušaj!
- Ja ovo nisam planirao. - To ti vjerujem.
- Kako to misliš? - Ja planiram, a ti si kreativac.
Zar to nije ono na čemu se zasniva cijela ova veza?
- Ja idem u hotel. - Stvarno?
Baš sada kada smo se napokon počeli upoznavati.
- Vincente, je li ti dobro? - Kakvo je to zaboga pitanje?
- Ponašaš se malo čudno. - Koji je tebi vrag?
Upravo sam ti rekao da volim drugu ženu! Baš me briga!
- Ostavljam te. Shvaćaš li to? - Čula sam te.
- Nevjerojatna si. - Stvarno? Kako to misliš?
Jesi li ti ikad možda pomislila,
da do ovoga ne bi ni došlo da si se samo malo brinula?
Nemoj se ljutiti na mene jer ševiš drugu. Nije uvjerljivo.
Idem se okupati. Nazvat ćeš me sutra i onda ćemo razgovarati o ovome, OK?
Sally.
Hej, Sally!
Ne miči se, ima stakla na podu.
- Pomoći ću ti. - Ne diraj me.
- Sally, ne miči se. - Ostavi me na miru.
Da me nisi dirnuo!
Ne želim da se ozlijediš. Dođi.
- Mrzim te! - Prestani. Prestani!
Prestani, prestani!
Sve je u redu.
U redu je.
DRAGA OLIVIA,
OVO OVAKO NEĆE lĆl.
PRONAĐl NEKOGA DRUGOG, NEKOGA BEZ PROŠLOSTl...
BEZ DVOSTRUKOG ŽIVOTA... ŽENE, KĆERl...
Tako sam se radovala što ću te upoznati.
Tvoj otac mi je puno pričao o tebi. Ideš na balet?
Da.
- Sviđa li ti se? - Pa, to sam sama odabrala studirati.
Idemo naručiti.
Meaghan, ovo nije nikakvo natjecanje. Ja ne nastojim nikoga zamijeniti.
Niti tebe niti tvoju majku.
Ja samo želim usrećiti tvoga oca.
Ali to neću moći ostvariti ako ti budeš protiv mene. Shvaćaš li?
Onda, što kažeš? Hoćeš li pokušati?
Pa, pretpostavljam da hoću.
Skoro sam zaboravila. Imam nešto za tebe.
Oh, Bože! Je li ovo doista njegov rukopis?
Što ovo piše?
"Meaghan: Samo i dalje pleši. Mikhail Baryshnikov."
Odakle ti ovo?
Radila sam intervju s njim. Za koga vi mene smatrate?
ZATVORENO
Gospodine, hoćete li jedno slatko pecivo?
To je za mene?
E pa...
Hvala.
Zar ga nećete pojesti?
E pa...
To! Ovo je upravo pecivo kakvo sam tražio. Hvala ti lijepa!
- Do viđenja. - Do viđenja.
- Izgleda kao da će opet kiša. - Da.
Izgubili ste se?
Ne.
Unuka?
Prekrasna je. Stvarno prekrasna.
Djede, idemo. Već je dosta sati.
Molimo vas, ubacite 75 centi za iduće 3 minute razgovora.
Zdravo. 6-7-2-3.
- Nema me. Znate što trebate učiniti. - Zdravo.
Ja sam. Malo sam se vozao naokolo i...
Sreo sam jednog tipa koji razvozi mlijeko.
S njim je bila jedna nevjerojata curica crvene kose!
Ta njezina crvena kosa i te oči... Podsjetila me na tebe.
Ne znam što se dogodilo, ali iznenada mi je sve postalo jasno.
Ne želim te izgubiti! Ne mogu! Ja želim biti s tobom. Zato, učinimo to.
Vjenčajmo se! Ja želim djecu, svoju obitelj, kuću, sve to!
Evo što želim da učiniš. Slušaj dobro.
Hoću da odeš u auto i odvezeš se do svratišta "Bedford".
To je neka 3 kilometra od muzeja. Tamo me čekaj, OK? Obećaj mi to!
Nisam bio u pravu. Samo si ti važna! Jedino si ti uvijek i bila važna. Samo ti.
Što još?
Udaj se za mene! To sam već rekao.
Sad je otprilike... Sad je 8:1 5. Izgledam užasno.
Lud sam za tobom i uvijek ću i biti.
Usput rečeno, ovdje Vincent. Vincent Eastman.
Sveti Bože. To!
Dva. Druga riječ. Druga riječje...
...guza! Stvarno lijepa guza!
- Ne! - Priča!
Priča! Nekakva priča, nešto tako...
Povijesni roman, pet riječi. Prije, poslije. "V". Victoria!
Vincent. Oči, dva.
Tako je, dva! Priča o dva... nešto. OK. Povijesni roman.
- Četvrta riječ je... - Ne mogu vjerovati!
Nemoj ništa reći! Mogu ja to, kunem ti se.
Idemo dalje. Hajde, daj.
To mi zvuči kao...
...grudi! "Priča o dva gruda"!
Nisam to nikad čitao. "Priča o dva gruda"?
Neki dan u šumi kraj puta ja sreo sam medu kako luta.
Zaglavili smo!
- Upali ga! - Pokušavam. Mora da je akumulator.
Oh, Bože!
- Jesi li ti OK? - Valjda jesam.
Odbio se o ovaj kamion. Mora da je dolje naniže.
Bobby, kamo si pošao?
- Bobby, vrati se ovamo! - Pazi na taj kamion!
- Eno ga. - Ostani ovdje.
Patty, vidi ima li ovaj tip CB-stanicu. Pozovite hitnu.
- U čemu je problem? - Prometna. Imate li CB-stanicu?
- Pozovite hitnu. - Ima li koga na vezi?
Zašto ste stali?
- Stao mi je motor. - Zbog vas je sletio.
Nije istina! On je vozio barem stotku. Sve se dogodilo u par sekundi!
Čudno, ništa me ne boli. Mozak mi funkcionira.
Ja se zovem Vincent Eastman. 42 su mi godine. Živim u...
Živim u...
- Da, Vincente, gdje ti živiš? - Ja želim znati gdje ti živiš.
Povucite vrata!
Ja ću mu pridržati glavu. Uhvatite ga za ramena. Ti mu drži noge. Polako.
Pazite na to deblo. Nemojte ga previše tresti.
Polako. Polako ga spustite. Pažljivo, vrlo pažljivo.
- Je li mu jako loše? - Mislim da nije. Oči su mu otvorene.
Vjerojatno je u šoku.
Bobby, donesi onaj pokrivač iz kombija.
Trebam se samo malo odmoriti.
Moram nazvati Oliviu. Rećijoj da ću malo zakasniti.
Zdravo. 6-7-2-3. Nema me. Znate što trebate učiniti.
Zdravo. Ja sam. Malo sam se vozao naokolo i...
Sreo samjednog tipa koji razvozi mlijeko. S njimje bilajedna curica...
Nevjerojatna curica crvene kose!
- Tko je on? - 42 g. muškarac, Vincent Eastman.
- Prometna nesreća. - Je li bio vezan?
Jest. Iz auta su ga izvukli ljudi koji su se tu zatekli.
Nazdravimo sada svi našoj mladenki i našemu mladoženji.
Bog im dao puno zdravlja te dug, sretan i uspješan život!
- Je li reagirao putem? - Ne baš.
- GCS? - Otprilike 1 0.
- Alergije? - Ne znam.
Policija upravo obavještava njegovu obitelj.
Tvoj klijent od mene traži vrhunski materijal. Gdje da ga ja nađem?
- Poziv za Vincenta. - Nije još došao. Primi ti poruku.
Odnosno, u vezi njega. Pitali su je li on ovdje radi.
- Tko to? - Prometna policija... na liniji 1 .
- Tlak? - 1 00. Palpacijom.
- Zjenica proširena. Moramo intubirati. - Trebam hitno neurokirurga i tehničara.
- OK, možemo mu već izvaditi krv. - Tlak obostrano ujednačen.
- Sinusni ritam 1 20. Tlak 1 44 / 94. - 5 Versada, 1 00 Fentanyla i 1 20 Lida.
Ima veliki hematom čeonog režnja. Vodimo ga u operacijsku dvoranu.
- Koliko su stare slike? - Nekih 20 minuta.
- Reagira li? - Ne baš. Desna zjenica proširena.
Pripremljen je? Onda ćemo ga sad obraditi. Koliko ima godina?
- 42. - Dobre kondicije?
- Bolje nego ja. - Nema razloga da ne izdrži. Idemo.
- Redarstveniče, mogu ja ovo zaobići? - Samo trenutak, gospođo.
- Što se dogodilo? - Ne izlazite na cestu, molim vas.
- Gdje je čovjek iz onog auta? - U bolnici u Abbotsfordu.
Hej, gospođo!
- Mogu li ti što donijeti? - Ne treba, hvala.
Idem vidjeti ima li kakvih vijesti.
- Čime se ovaj tip bavi? - Ne znam. Preziva se Eastman...
- Vincent Eastman? - Da.
On je arhitekt.
To izgleda dobro. Stvarno dobro.
- Možemo ga zatvoriti. - Doktore, gubimo puls.
Hej.
- Nisi ga otvorila, zar ne? - Što?
- Pismo. - Kakvo pismo?
Nisam ga poslao. Pa ja ga uopće nisam ni poslao!
Što nisi poslao?
Razgovarat ću ja s njima i vidjeti što se mora napraviti.
Pozvat ću taksi.
Moram nazvati Meaghan.
Reći joj da ćemo malo kasniti.
- Ja ću to obaviti. - Reci joj samo da ćemo malo kasniti.
Gospođo Eastman?
OVO OVAKO NEĆE lĆl.
PRONAĐl NEKOGA DRUGOG, NEKOGA BEZ PROŠLOSTl...
- Gdje mogu naći Vincenta Eastmana? - Samo trenutak.
Vincent Eastman?
Možeš li me ispričati jedan trenutak?
Žao mi je.
Nije ništa rekao. Obje smo stigle prekasno.
Kako to da ste se vi uopće zatekli ovdje?
Išla sam opet posjetiti muzej i onda sam vidjela kako izvlače auto.
E pa...
Zbogom.